Purpose. The authors aim to reveal the peculiarity of comprehension of the human phenomenon in the process of referring to the text of "Observations on the Feeling of the Beautiful and Sublime" by the early Immanuel Kant, which is based on the critical rethinking of the Enlightenment position. A prerequisite for its substantial solution is addressing the problem of the place of the "Observations" in the evolution of Kant’s anthropological views. Theoretical basis. Our view of Kant’s legacy is based upon the conceptual positions of phenomenology, existentialism and hermeneutics. Originality. We have proved that the anthropological interest was inherent in Kant already in the pre-critical stage of his work, as shown by the still underestimated treatise "Observation". The paper give arguments that this text highlights the main topics that will later be the subject of a detailed study of both Kant himself and philosophical anthropology of the 20th century. It is revealed that Kant overcomes the Enlightenment temptation to absolutize the power of human reason and emphasizes its limitations. The specified step is a necessary condition for him to comprehend the important role of the sensual-passionate component of human nature and to recognize the importance of the metaphysical nature of man. Conclusions. For us today, the pre-critical Kant appears as the developer of anthropological teaching, first presented in the treatise "Observations". Already at this stage, Kant demonstrates a holistic vision of human nature. In the process of creative evolution of the thinker, this treatise should be qualified as a kind of sketch of the future concentrated development of human nature, elaborated in the pages of "Anthropology" in 1798. The author gives a key place to the metaphysics of human nature, a vivid illustration of which is, in particular, the last paragraph of "Observations" dedicated to freedom. The conducted analysis provides sufficient grounds for qualifying this text as an outline of the anthropological basis of his doctrine of pure reason, the doctrine of metaphysics as the metaphysics of man, which, in turn, gives us the key to understanding "Anthropology" as his final text., Мета. Автори ставлять за мету виявити своєрідність осмислення феномену людини в процесі звертання до тексту "Спостережень за почуттям прекрасного та піднесеного" раннього Іммануїла Канта, в основі якого лежить критичне переосмисленням позиції просвітників. Умовою її змістовного розв’язання є звернення до проблеми місця "Спостережень" в еволюції антропологічних поглядів Канта. Теоретичний базис. Наш погляд на спадщину Канта базується на концептуальних положеннях феноменології, екзистенціалізму та герменевтики. Наукова новизна. Обґрунтовано, що антропологічний інтерес був притаманний Канту вже на докритичному етапі його творчості, проявом чого є досі недооцінений трактат "Спостереження". Аргументовано, що в цьому тексті виокремлені ті основні теми, які пізніше будуть предметом детального вивчення як самого Канта, так і філософської антропології ХХ ст. Виявлено, що Кант долає спокусу епохи Просвітництва щодо абсолютизації сили людського розуму та наголошує на його обмеженості. Означений крок є для нього необхідною передумовою осмислення важливої ролі чуттєво-пристрасної складової природи людини та визнання важливості метафізичності природи людини. Висновки. Для нас сьогодні докритичний Кант постає як розробник антропологічного вчення, яке вперше репрезентоване в трактаті "Спостереження". Уже на цьому етапі Кант демонструє цілісне бачення природи людини. У процесі творчої еволюції мислителя цей трактат слушно кваліфікувати як свого роду ескіз майбутньої концентрованої розробки природи людини, викладеної на сторінках "Антропології" 1798 року. Ключове місце автор відводить метафізичності природи людини, яскравою ілюстрацією чого є, зокрема, останній параграф "Спостережень", присвячений свободі. Проведений аналіз дає достатні підстави для кваліфікації цього тексту як окреслення антропологічного підґрунтя його вчення про чистий розум, вчення про метафізику як метафізичність людини, що, своєю чергою, дає нам ключ до розуміння "Антропології" як його підсумкового тексту.